![](/files/news/image/663f21509756b.jpeg)
Aktivno plavanje v bazenih Bernardin, razgovori med stomisti, svojci in partnerji
Ker smo bili že naveličani mraza, dežja megle in zimskih oblačil, smo se odločili, da je napočil čas za plavanje v morskem parku Thermaris.
Tako smo se v torek, 5. 3. 2024, ob 8.00 uri zbrali na Parmovi ulici v Ljubljani, vstopili v avtobus, zasedli svoja mesta in se v deževnem, meglenem vremenu odpeljali proti Primorski. Spotoma smo pobirali še naše člane na Vrhniki, Uncu in Kozini, nato pa smo imeli prvi postanek v Kopru, kjer smo si privoščili sendvič. Jasno in sončno nebo sta bila dokaz, da smo izbrali odličen termin za izlet. Pot se je v sončnem vremenu nadaljevala proti Portorožu in po 15-ih minutah smo prispeli v Bernardin.
V bazenih Thermaris Bernardin nam je naš predsednik Zoran razdelil »urce« za vstop v bazene z morsko vodo za tiste, ki so si zaželeli kopanja. Eni so se šli takoj kopat, drugi pa so si najprej privoščili kavico.
Po kavici smo se tudi »kofetarji« hitro preoblekli v kopalke in se prepustili prijetno topli bazenski vodi. Nekateri člani so odšli tudi v savno, drugim pa je bolj prijal sprehod ob obali, kjer je nekaj pogumnih namočilo noge v morje. Seveda je bila najpogumnejša Ksenija, ki si je tudi letos privoščila plavanje v morju.
Pred odhodom na avtobus smo še malo posedeli v lokalu ob morju, poklepetali, se nasmejali, naužili sonca in morskega zraka, saj tega v Ljubljani ni.
Naredili smo tradicionalno skupinsko fotografijo in odhiteli na avtobus, saj so nam prazni želodčki že oznanjali, da je čas za kosilo. Odpeljali smo se v restavracijo Boem na Belem križu. Tam so nas pričakale že pripravljene mize. Kosilo nam je teknilo, saj smo bili zaradi plavanja in sprehoda utrujeni in lačni. Hrana je bila odlična, prav tako tudi postrežba.
Po kosilu smo se sproščeno pogovarjali o pripomočkih, različnih doživetjih v življenju s stomo, predvsem pa smo se posvetili pogovorom z novimi člani in njihovimi svojci.
Vzdušje pa ni bilo samo resno in polno skrbi, saj nam je Franci zaigral na harmoniko, ostali pa smo zapeli, nekateri pa so celo zaplesali.
Tako smo se ob 17. uri odpravili v avtobus in se odpeljali proti Ljubljani.
Čeprav malce utrujeni od dogodkov celega dne, smo se razigrani in polni energije razšli z željo, da se kmalu zopet vidimo. Še dobro, da smo se na Primorskem naužili sonca, saj nas je v Ljubljani spet pričakal dež.